- Se her. - Langsommere, Max Motor!
Max, er det noget, du lærte på flyverskolen?
- Flyverskolen? - Har du ikke taget flyvetimer?
- Jeg tog et lynkursus. - Og det siger han nu!
- Styrtdyk! - Sejt!
Onkel, se engang!
Der er udgravningen. Sagde de, hvad de havde fundet?
Jep. Et hemmeligt kammer.
Tror du, Collie Baba og hans 40 røveres skat er gemt der?
Jeg tør dårligt håbe efter alle de år.
Så lægger vi an til landing.
Ret stoleryggen op til lodret position.
Få du bare rettet flyet op.
Bliv venligst siddende, indtil flyet er standset.
Understellet er nede.
Max, se, hvad du har gjort ved de ældgamle ruiner.
Det kunne være værre. Det kunne have været noget nyt.
Skynd Dem, von And. Vi har fundet noget.
Splitte mine sækkepiber! En indgravering af Collie Baba.
Det kunne være skattekisten fra verdens mest legendariske røver.
Lad os se.
Stjal han tøj?
Her er kun gamle kapper.
40 års søgning, og så ender jeg med Collie Babas snavsetøj.
I det mindste er det da en pæn kasse.
Der er noget her i lommen.
Collie Babas segl.
Det er et kort.
Måske er udgravningen ikke forgæves alligevel.
Nemlig, Merlock. Et skattekort skrevet af selveste Collie Baba.
Efter alle de århundreder vil lampen endelig atter være min.
Du bliver mægtigere end et lokomotiv og hurtigere end en hurtig tyr.
Du vil springe hen over bygninger i et mægtigt spring.
Og endelig belønnes du for din tvivlsomme hjælp.
Mener du det? Mit eget bjerg af penge?
Hit med det.
- Hvad? - Kortet. Hit med det.
Kortet? Det faktiske kort? Lige nu og her?
Du stjal det ikke.
For mange folk. Kun én Dijon. Men se, hvad jeg har stjålet.
Tegnebøger, et flot lommeur, tandtråd, et stykke chokolade
og to billetter til feta-festivalen til dig, herre.
Du vil måske gerne have tandtråden?
Så du i det mindste, hvor kortet fører hen?
Ja, herre. Midt ud i ørkenen.
- Hvor sandet brænder som varme fritter. - Men jeg har jo finkæmmet den.
Måske skulle jeg lade von And om at finkæmme for mig.
Godt tænkt, herre. Lad ham koge hjernen i solen.
Og du skal tage med som hans guide.
Men jeg har så følsom hud. Og min hjerne koger så hurtigt.
Men hvad skal man med en hjerne for at være guide?
Altså, von A. Flyveturen kunne have været mindre turbulent.
Ifølge kortet skulle Collie Babas hule være lige her
i skyggen af Slemfyr-bjerget.
Jeg kan intet se, onkel Joakim, ikke engang et fatamorgana.
Måske drejede vi forkert ved den sidste klit.
Kan du ikke engang ride en kamel, uden at den styrter?
Det er ikke min skyld. Klumpedumpe her skvattede bare.
Han må have ramt stenen her.
- Min pusselanke. - Det ligner en lillebitte pyramide.
Den er større, end den ser ud til.
- Gad vide, hvad der er indeni. - Det må vi da bare undersøge.
Begynd at grave.
Læser jeg hieroglyfferne rigtigt, har vi måske fundet indgangen.
Se lige her.
Okay. Kom så.
- Jeg er første. - Efter dig.
Men kamelerne bliver da ensomme.
- Tror du, vi ser en mumie? - Min mama venter mig.
Jeg skal sove til middag.
Forsigtig. Hold dig i nærheden, Kylle. Vi ved ikke, hvilke farer der lurer.
Det ser da sikkert nok ud.
Hvad har du dog gjort?
Det er en Collie Baba-fælde.
Hvad står der om fælder i Grønspættebogen?
Der står, "vær på vagt og brug brikkerne".
- Godt, at jeg har nogen med. - Der er en til.
- Det kunne have gjort avs. - Bare lys vej for os, guide.
Videre, Dijon.
Måske vil en af ungerne gerne holde faklen.
Pas på!
I skal ikke være bange.
Dijon udløser fælden.
Så I det?
Er der en læge til stede i pyramiden?
Gangbro! Her kommer jeg!
- Knib mig lige i armen! - Skatten!
- Hvem kommer først til rubinerne? - Se lige de guldklumper.
Kom!
Se alt det guld.
Collie Baba, din gamle røver. Jeg har endelig fundet skatten.
Se!
- Sikke et syn. - Sikke en mundfuld.
- Pengene, rubinerne, diamanterne. - Lampen.
- Niv mig, jeg er i himlen! - Den fanger jeg.
- Sumo-skorpioner. - Bare rolig. Vi er i sikkerhed her.
Hvad? Jeg rører ikke noget.
Jeg er ren, uskyldig som en lille babyged.
- Hent sækkene. - Sækkene?
Med det samme. Jeg gør lige, hvad du vil.
Hvor vil du opbevare den kæmpe skat?
Jeg beholder ikke det hele, Rap. De fleste klenodier skal på museum.
- Det lyder ikke som onkel Joakim. - Så kan jeg få et stort skattefradrag.
Det gør det til gengæld.
Se. En tepotte.
Bare en gammel olielampe. Den er knap værd at tage.
Må jeg få den? Jeg kan bruge den til mit testel.
- Tja... - Den her er også flot.
Her, søde. Sig ikke, at onkel Joakim aldrig giver dig noget.
Tak.
- Det var det sidste. - Tror du, du kan bære det sådan der?
Det går fint.
Tab den ikke.
- Tak. - Jeg kan godt.
Hjælp!
Lad mig.
- Hvem er han? - Bare en guide mere.
- Nu skal jeg lyse vej for jer. - Der er vist ørken-ugler i mosen.
Tyvagtige slyngler! Jeg har ledt det meste af mit liv efter skatten.
Fjols! En skam, du ikke vil leve til at se den sande skat, du fandt.
Farvel.
Jeg vidste, den væsels priser var for gode til at være sande.
Hvad skal vi gøre?
- Skær rebene over. - Skynd jer.
Forsvind!
Så er der dømt skildpadde.
Fremad, march!
Tilbage, march!
Hold op med at brase ind i alt, eller jeg skal give dig march!
Kan I høre noget?
Hurtigt, lad os vende kurven og lave en båd.
Her, lad mig lappe hullet!
Kom!
Den er her. Jeg så den. Vent, til du ser den. Du bliver smadderglad.
Nå? Hvor er den så?
- Jeg forstår ikke. Den må være her. - Du har den da, ikke?
- Hvor er lampen? - De må have den.
Usle tyveknægte. Og de var sådan nogle søde børn.
Jeg siger bare, hvordan skal det dog ikke ende?
Du lod dem tage den fra dig, din latterlige lommetyv.
Jeg hjælper dig med at få den tilbage. Ingen problemer, her kommer jeg.
Jeg er lige i hælene på dig.
Du skal ikke vente. Dijon er på vej.
Jeg gad godt vide, hvor den her fører hen.
- Det vil du nok ikke alligevel. - Nu har vi problemer!
Enten stiger vandet, eller også sænkes loftet.
Sikke en sejltur.
Det gad jeg godt gøre igen. Nu jeg ved, at man overlever turen.
I det mindste er vi alle uskadte.
Tal for dig selv. Jeg har tabt århundredets skat.
Her. Du må godt få den her igen, hvis det kan muntre dig op.
Det er okay, søde. Jeg var 40 år om at finde skatten,
og jeg vil have den tilbage, om det så tager 40 år mere.
Hvor er alle henne?
- De er forsvundet. - Men hvordan?
Med lampen, dit fjols.
Og du skal hjælpe mig med at få den tilbage,
eller deres gift vil være det rene vand sammenlignet med min.
ANDEBY, TO DAGE SENERE
- Andeby Tidende på etteren. - Hvad vil de?
Jeg tror, de vil spørge om, hvad der skete med skatten.
Det kommer ikke jer ved.
Hver gang jeg glemmer skatten, presser pressen sig på igen.
- Det her vil muntre dig lidt op. - Hvad er det?
Du har endelig fået din invitation til Arkæologiforeningens bal.
Jeg kan ikke se alle de gamle fossiler.
Hvert år siger jeg til dem, "Jeg finder Collie Babas skat."
Og hvert år kommer jeg tomhændet tilbage.
Men du havde den da et kort øjeblik.
- Behøver alle minde mig om det? - Undskyld.
Jeg kan ikke arbejde. Jeg tager hjem.
- Men hvad med din frokost? - Sælg den.
- Her er pudsemidlet. - Tak, bedste.
Når jeg har pudset tepotten, kan vi holde teselskab med dukkerne.
- Tak for advarslen. - Undskyld mig, frue.
Jeg er blevet bedt om at hente hr. Von And.
Han har åbenbart en af sine kvidrende dage.
- Du gode. - Vi må hellere lege udenfor i dag.
- Hvad? - Den rystede.
- Se? - Kvak skal du have!
Den er tom.
Hvad er det? En mexicansk springlampe?
Utroligt! Endelig er jeg fri.
- Det er en ånd, ikke? - Det er ikke tandfeen.
Hvem er I? Hvor er Collie Baba? Er Rom faldet?
Vi gned på lampen. Undskyld, hvis vi gjorde noget forkert.
Mine nye herrer. Jeg er jer evigt taknemmelig.
Endelig plads til at brede sig.
Min fod har sovet de sidste 600 år.
Lækker lerhytte! Må jeg se mig omkring?
Koldt fadebur. Hvor hænger I kyllingerne?
Vent, sig det ikke. En tæppebanker.
- Æggepisker. - Nå! Pas på, slemme æg.
Vent! Kom tilbage!
- Hvor forsvandt han hen? - Der kan man bare se.
Las Vegas er noget særligt, når Cæsar flyttede sit palads dertil.
- Hvad laver du? - Indhenter det 20. århundrede.
Har du læst hele leksikonet?
Fra første til sidste bind og side...
Hvad er det? En baseball? Bowlingkugle? Askepots bal?
- Det er jordkloden. - Hold da ferie.
Er Jorden ikke flad? Det må jeg have overset.
Han har været længe inde i den lampe.
- Det her må jeg undersøge. - Vent lige lidt.
- Hvad med vores ønsker? - Ønsker?
- Ligner jeg måske en lagkage? - Os narrer du ikke.
- En ånd skal opfylde ønsker. - Tre ønsker for hver herre.
- Sørens! Det glemmer folk aldrig. - Hvordan fungerer systemet så?
Først skal I holde lampen. Så sige, "Jeg ønsker."
- Og så ønske noget. - Ikke andet?
Manne. Den er endda brugervenlig.
Jeg har mit første ønske. Jeg vil ønske mig en million ønsker.
Tag dig sammen. Det virker ikke.
En af os må hellere ønske fred og glæde på Jorden.
- Det er ønsker, ikke mirakler. - Hvad, hvis vi ønsker os et kæledyr?
Det er mere i den stil, ja.
Jeg har altid ønsket mig noget.
Jeg ønsker mig en babyelefant.
- Se nu, hvad du har gjort. - Hvad er der? Den er da sød.
Og stor. Det betyder store problemer. Jo større ønske, desto større problemer.
Han har ret. Onkel Joakim vil straks vide, hvor den kom fra.
Det vil alle, der ser den, og så slås de om mig,
og ønskerne løber løbsk, og jeg bliver lukket inde i 1.000 år mere.
Tak, skæbne. Det havde jeg ikke tænkt på.
Så ønsk jer noget småt.
- Det er vores barnepige. - Hurtigt. Gem elefanten.
Hvor?
Så har jeg allerede problemer.
Det har vi alle sammen.
Elefant! Lyserød! Hurtigt!
Rap, ønsk Pinky væk.
Jeg spilder ikke mine ønsker. Det kan du gøre.
- Nul, putte. - Gider nogen gøre noget?
Jeg ønsker, Kylle aldrig havde ønsket sit ønske.
Lad os så komme ud, før nogen ser Genie.
Herinde.
Den er væk.
Fru Trippeby, prøver du at få lidt ekstra feriedage?
Den var her. Det sværger jeg. En elefant med lyserød sløjfe.
Du tror, jeg er tosset, ikke?
Måske ikke.
Jeg tror, han så os.
- Hurtigt. Tilbage i lampen. - Nej, ikke lampen.
I hundehuset, galehuset eller endda pandekagehuset.
- Men bare ikke lampen. - Herinde.
Glem det med "hej". Hvad for streger laver I med fru Trippeby?
- Hvem, os? - Streger?
- Aldrig. - Ikke os.
Hvad foregår der så?
- Ikke noget. - Ikke meget.
Hvad var det?
- Larmen i klædeskabet? - Det hørte vi ikke.
Davs, makker. Hæng løs, fald ned, tjullehop, hej med dig.
- Hvem er det? - Det er G.
- Er du ny her? - Tja. Jeg kigger forbi nu og da.
Han kom bare på besøg. For at overnatte.
Overnatte? Altså sove her?
- Ja. Må han det? - Må han ikke nok?
Vi lover at være gode grønspætter.
- På grønspætte-ære. - Ditto.
Okay. Men ingen ballade. Jeg orker ikke nogen ulykker.
- Hvad skal vi ellers ønske os? - Jeg vil gerne have et lille dampskib.
Okay. Skal det være med eller uden ocean?
- Lidt vildt, hvad? - Bare en smule.
Nu har jeg det. Verdens største is med chokolade.
Men ikke for stor.
Is med chokolade er på vej.
Jeg glemmer altid vindstødene.
- Jeg er skrupsulten. - Det er, fordi det er sent.
Joakim undrer sig nok over, vi ikke kom hjem til aftensmad.
Måske skulle vi gå nu.
Åh, nej. Stadig intet spor af dem. Skal jeg ringe til politiet?
Jep, for at holde mig i ave, når de små rødder engang kommer hjem.
De får stuearrest i en måned.
Ingen videospil, intet fjernsyn og ingen venner...
...der skal overnatte. - Vi er hjemme.
Børn, jeg tror, jeres onkel har noget at tale med jer om.
Jep. Velkommen hjem.
Har I lyst til noget? Småkager? Mælk? Is?
- Nej, tak. Vi er stopmætte. - Og søvnige.
Det er, fordi det er over sengetid. Af sted med jer, unger.
Godnat.
- Nitte-nat. - Sov godt.
Der fik de ren besked.
Så det er sådan, det er at være en af vennerne.
- Andet har jeg aldrig ønsket mig. - Hvor mange ønsker har vi tilbage?
- Kun mit sidste. Og Kylles. - Så må de hellere være noget særligt.
Det er ham.
- Gem mig. Hurtigt. Jag ham væk. - Men det er bare en ugle.
- En ugle? - Den kommer her hver aften.
Jeg troede, det var min gemene herre, som Collie Baba stjal lampen fra.
- Var din herre en fugl? - Han kunne skifte form til alting.
- Han er en ond troldmand. - Men han lever da ikke stadig.
- Han må være ældgammel. - Ældre end onkel Joakim.
Hans første ønske var evigt liv.
Godt ønsket.
Dårligt ønsket. I har ingen idé. Han fik mig til at gøre slemme ting.
- Som hvad? - Har I hørt om Atlantis?
Det var alle tiders feriested, til Merlock ikke kunne få plads der.
Så røg det i havet.
Og stakkels Pompeji.
Vesuv var aldrig eksploderet, hvis Merlock ikke havde eksploderet.
Men hvad er du bange for? Han brugte alle sine ønsker.
Det er lige det. Merlock har utallige ønsker fra sin fortryllede talisman.
Den er kilden til al hans magt.
Og når han bruger den på lampen, får han så mange ønsker, han vil.
Forstår I nu, at jeg er lidt nervøs?
- Måske skulle vi ønske os talismanen. - Det ønske kan jeg ikke opfylde.
I må stjæle den fra ham selv, og held og lykke.
Glem nu den onde herre.
Han aner ikke, du er her. Og sådan bliver det ved at være.
Der er det. Bare sæt mig af her. Men ikke lige der.
Det laver et grimt mærke.
Er du sikker på, at von And bor her?
Denne gang er jeg stensikker. Tror jeg.
Så begynder vi eftersøgningen.
Men jeg er ikke populær i det hus.
- Finder Joakim mig, dræber han mig. - Så bliv her, hvis du vil.
Jeg skal gøre mig umage for at huske dig, når der skal belønnes.
Der er røveren. Fang ham!
Tæppe, hyp!
- Op med lapperne! - Drenge. Så er der teselskab.
- Ikke nu. - Vi er midt i en anholdelse.
Jeg kender nogen, der gerne vil lege med mig.
Kom, Genie. De ved ikke, hvor meget de går glip af.
Jeg har sagt, jeg ikke skal til bal.
Men jeg har allerede hyret Max Motor til at flyve dig derhen.
Aflys Max. Så redder jeg både min ære og mit liv.
- Du vil elske teselskabslegen. - Ja. Jeg har læst alt om den.
Må jeg være ham, der er indianer og smider teen ud af båden?
Nej, fjolleøre. Ikke teselskabet i Boston.
Jeg hader rotter!
Først skænker du teen,
så nipper du til den og snakker med gæsterne.
Sikke en fin kjole.
Øv. Er der hverken krigsmaling, tomahavker eller noget?
Bare dig og mig og mine venner.
Kalder du det for festaber? De er helt slatne.
Du har lige givet mig alle tiders gode idé.
Måske kan alle mine venner nyde teselskabet.
Jeg mente det ikke. Jo mindre, jo bedre.
Bare dig og mig og en kande te.
Det bliver sjovt. Jeg ønsker, alt legetøjet og dukkerne var levende.
Det er rart endelig at møde jer alle sammen.
Småkager?
- Madgilde. - Legetøj, opfør jer pænt.
Er der noget, jeg hader mere end elefanter i huset, er det rotter.
Rotte, kom herover.
Det er ikke et hus, men zoologisk have.
Ønsk dem så tilbage.
- Nej. Det var mit sidste ønske. - Jeg ønsker, du ikke havde sagt det.
Du gode. Max Motor svarer ikke.
Han må være på vej. Tager du ikke af sted?
Kun på arbejde. Sig til Max, han kan sætte dig af ved ballet.
Siden hvornår kan en hat smutte sådan rundt?
Der fik jeg dig!
Pas på! Dit hoved, sir.
Herre.
Stakkels næse.
Hvad foregår her?
- Hvad har du nu gjort? - Undskyld. Få dem til at holde op.
- Men jeg har kun et ønske tilbage. - Hvad i alverden foregår her?
- Nå? - Spillet er vist ude.
Sig det så, Rap.
Jeg ønsker, at alt bliver, som det var.
Splitte mine sækkepiber! Han er jo en ånd.
Ved hans mor godt det?
- Vi ville have sagt det til dig. - Engang.
- Hvor kom han dog fra? - Kan du huske min tepotte?
Du milde kineser! Ånden i lampen.
Sikke rigdom, jeg kunne eje. Jeg kunne have verdens største diamant.
Nej, verdens største diamantmine.
Nej, alle diamantminer. Nej, hele mineindustrien!
Jeg kan se, at det må overvejes nøje.
Der er din helikopter. Eller skulle jeg sige min.
Sludder! Jeg går da ikke glip af festen for alle tern i Skotland.
- Men skatten... - Jep, skatten.
Det her behøver jeg ikke tænke over to gange.
Jeg ønsker mig Collie Babas skat.
Den dejlige skat er atter min.
Vent, til de gamle fossiler til ballet hører om det.
Ind i lampen, Genie. Du kommer med mig.
- Ikke lampen. Vær barmhjertig. - Må han ikke blive her?
Jeg slipper ikke denne mindre formue af syne.
- Men han er vores ven. - Sludder. En ånd er ingen person.
En ånd er en... ting.
- Ind med dig. - Farvel, drenge.
Det var sjovt, så længe det varede.
Du må ikke tage ham.
- Det kan du ikke. - Lad ham nu blive.
Stakkels herre. Pyt skidt.
- Hvor er lampen? - Von And har den.
Musik, mad og guacamole.
Der er fest - der må danses. Jeg må se at komme ud af lampen.
- Luk mig ud. - Vil du så være stille?
Lukker du mig ud, vil jeg være musestille og muselille.
Så lad gå.
Se os lige. To ungkarle ude og svinge med ørerne.
Tro du bare om igen. Du kan se ballet herfra.
- Ellers ryger du tilbage i lampen. - Hvad, hvis jeg vinder lodtrækningen?
Sikke en lufttur.
- Måske skal vi tage bussen tilbage. - Stille.
Du kan tage bagindgangen, så tager jeg hovedindgangen.
Slipper von And forbi dig, bliver der ballade.
Her er din sodavand.
Genies minifest.
Jeg må advare hr. Von And.
Mine damer og herrer, må jeg bede om jeres opmærksomhed?
Vi har en vigtig meddelelse i aften.
Jeg giver straks ordet til Joakim von And.
Jeg må stoppe ham.
Jeg har noget, jeg har villet sige de sidste 40 år.
Jeg er så heldig at kunne meddele,
at jeg i år endelig har beriget Andeby med
den legendariske, berømte skat tilhørende...
Det er Merlock, min gamle herre.
Den nederdrægtige slyngel.
Han er for mægtig. Han kan tilintetgøre dig.
Jeg redder dig.
Af sted.
Følg mig.
- Hurtigt. - Du er splittergal.
- Hvad laver du? - Hurtigt, du må ønske os væk herfra.
Ikke mig. De ønsker er en formue værd.
Hvad er vigtigst - en formue eller dit liv?
Hm...
Det er ikke et snydespørgsmål.
- Har han en bjørn? - Han er en bjørn.
Ønsk nu et lille forsvindingsønske.
Vi giver os ikke en tomme.
Jeg kan et kneb, der måske kan redde os, håber jeg.
Op.
Det ser ud til, de er forduftet.
Det var ikke min skyld. De kom ikke forbi Dijon.
Men det var heller ikke din skyld.
Led indenfor, så leder jeg udenfor. De undslipper ikke.
Jeg gør alt, lige som du vil.
Jeg kan ikke høre noget. Jeg tror, de er væk.
Hvor er vi?
- Det er ikke noget luksushotel. - Ikke i lampen, vel?
Undskyld lugten. Man vænner sig til den efter et par århundreder.
- Flyt lige din albue. - Få mig ud herfra!
Behøver du hele tiden råbe ad mig?
Alt det her rod er din skyld.
Takket være dig, har jeg et vilddyr i hælene.
Ja, bare skyd skylden på ånden.
- Jeg reddede jo kun dit liv. - Undskyld.
Det er ikke min fejl, Merlock er efter mig. Jeg bad ikke om det.
Jeg har bare villet have mit eget liv, ligesom dine nevøer.
Med min egen cykel, nogle tegneserier, en kælk.
Måske lidt skiudstyr, cd-spiller, hjemmevideo-underholdningssystem.
Hold så op.
Der er Merlock. Gem mig.
Jeg må have dig til pengetanken. Der er du i sikkerhed.
- Ind i lampen med dig. - Men du så, hvor uhumsk der er.
Undskyld, men festen er forbi.
Og lige hvor vi var ved at blive venner.
Er du okay? Hvad sker der?
Kom frit frem.
Vent bare, til Merlock ser det. Han bliver så taknemmelig.
Jeg kan allerede se mit pengebjerg.
Vent nu lidt. Hvorfor give ham lampen?
Fordi han virkelig gerne vil have den.
Men med lampen har du al magten
og kan være den mægtigste på Jorden.
Åh, store herre.
Herre?
Herre Dijon?
Det lyder godt. Det lyder virkelig godt.
Hurtigt - få mig væk herfra.
- Var festen kedelig? - Af sted. Nu.
Tænk ikke på at lande. Jeg har ikke tid til flere ulykker.
- Godmorgen. - Hvad sker der?
På min ånds opfordring har jeg besluttet at søge min formue.
Jeg troede ikke, han ville ønske sig din formue. Det lover jeg.
Lampen?
- Sovs? - Nemlig.
Jeg får rovet, du får sparket.
Det kan I ikke. Slip mig.
Jeg er jeres chef, ikke ham.
Tag ham med på stationen.
I kan godt skyde en hvid pil efter jeres julebonus i år.
Hvis navn tror I, der står på bygningen?
Dijon? Den er virkelig hans.
Fældet af et sølle ønske. Får jeg nogensinde mine penge igen,
lover jeg, jeg aldrig vil ønske noget til mig selv igen.
Du har besøg.
Unger. Kylle.
Det er rart at se dig.
Jeg er virkelig ked af det.
Så, så. Det ved jeg godt.
- Vi har splejset om kautionen. - Vi tømte endda sparegrisen.
Bare rolig. Jeg betaler jer tilbage kontant derhjemme.
- Derhjemme? - Han ved det ikke.
Ved hvad?
Jeg er ked af det.
Dijon har det hele - dit hjem, fabrikkerne.
Selv din frimærkesamling.
Vores smukke hjem.
Så, så. Jeg ved det godt.
Først pengetanken og nu det her.
Vi har i det mindste hinanden. Tænk bare på stakkels Genie.
Hvis bare vi kunne snige os ind og få fingrene i lampen.
Men der er så mange alarmer.
Hundredvis. Og 14.657 måder at udløse dem på.
Og du kan dem alle sammen, ikke?
Og ved du, hvordan man slukker for dem?
Kom. Noget siger mig, at vi må planlægge en invasion.
Lækkert.
Lækkert. Alting dufter bedre, når man er rig.
- Selv mig. - Skulle vi ikke se efter fugle?
Glem nu bare Merlock.
Han vover ikke at konfrontere den store og mægtige Dijon.
Og jeg tror ikke, han ved noget om mig endnu.
Jeg har pengetanken ret fremme, sådan omtrent da.
Er den stram nok?
Okay, drenge. Operation Lampetyveri skal i gang.
Okay. Skifter.
Kan du se nogen, kommandant Trippeby?
- Det tror jeg ikke. - Så ønske os held og lykke.
P... E... N... G... E
I må kun betræde de hvide fliser.
- Jeg er på taget. - Og vi er indenfor.
Godt. I skal bare bryde ind i vagtrummet.
Bare rolig. Vi er der næsten.
Det kan du sagtens sige.
Bliv ved. Kommer du ikke igennem, er det umuligt.
Sådan, ja!
Der er alarmpanelet.
Jeg har onkel Joakims anvisninger, så vi ikke får stød.
To trin op til midten.
Et trin til højre, tre trin frem
og fem trin...
Du må hellere komme tilbage.
Godt, at du havde din hjelm.
- Hvad skal vi gøre? - Brug brikkerne.
Brikkerne.
Jeg tror ikke, du behøver bekymre dig om alarmerne.
Godt klaret. Jeg går ind.
Jeg har bestemt min første vigtige gerning som en rig mand.
Gad vide, hvilket land jeg skal besøge først.
Er det nu sikkert at rejse? Merlock kunne være i nærheden.
Bare rolig. Jeg har tænkt mig at tage en masse livvagter med.
Den, der sagde, at penge ikke kan købe fred i sindet,
kan kun have haft én brik at rykke med.
Hit med den, din usle...
Merlock, ikke nogen ønsker, vel? Jeg kan ikke tåle dem.
Slap af. Det bliver som de gode gamle dage.
Kom. Vi må hjælpe ham.
Min talisman giver mig et ubegrænset antal ønsker.
- Og hvor skal du hen? - Bare udenfor.
Du og Genie har meget at indhente,
så jeg troede, I gerne ville være lidt alene.
- Det vil jeg i hvert fald gerne. - Genie.
Jeg ønsker, du laver den illoyale gris til noget nyttigt.
Præcis som i de gamle dage.
Og nu ønsker jeg, at du laver den dumme tank
om til et fort, der passer bedre til den nye ejer.
Kan du huske vort prægtige, gamle hjem?
Ja, Gøgereden.
Mine penge.
- Kom! - Vent på mig.
Du altforbarmende!
Det er jeg ked af.
Og nu ønsker jeg at vende hjem i mit nye hjem.
Holder du aldrig op?
Det her sker bare ikke.
Din galning. Hit med tanken, før jeg propper lampen i halsen på dig.
Dårlig idé.
Truer du mig?
Han har bare haft en dårlig dag.
Måske kan et bad og et glas varm mælk...
Stille. Jeg ønsker, du smider ham ud af mit hus.
- Det kan jeg ikke. - Gør det.
Jeg har intet valg.
Det forstår jeg godt.
- Godt ramt. - Tag den.
Jeg kommer igen.
Du griner vel ikke ad mig? Jeg skal vise dig.
Kom med den.
Min talisman!
Denne gang må du ønske.
Jeg ønsker, at jeg, min familie og pengetanken var tilbage i Andeby.
Lige nu.
Godt ønsket.
Andeby har aldrig været smukkere.
Men det slår ikke min udsigt, drenge.
Det har aldrig set smukkere ud!
Og du har stadig lampen.
Og et ønske tilbage.
Du lyder, som om du ved, hvad det skal være.
Jeg vil stoppe alle tryllerierne.
Om jeg så skal ønske, at lampen bliver begravet i Jordens midte.
- Hvad? - Det kan du ikke.
Så er Genie jo borte for altid.
Overreagerer vi ikke lidt?
Vi kan gemme ham i pengetanken.
Og forklæde ham som dreng og beholde ham på værelset.
Ligesom før.
Genie, gør dig klar til mit sidste ønske.
Og dit.
Hvad mener du?
Jeg ønsker, at ånden bliver til en rigtig dreng.
Jeg er en dreng.
Jeg er en rigtig dreng.
Nu kan jeg gøre alt det, rigtige drenge gør.
Løbe gennem engene, spille bold, trille omkring.
Vent. Det er det, hunde gør.
Hvad med lampen?
Se. Uden ånden forsvinder den.
Hvordan kan jeg dog takke dig, herre?
Jeg er ikke din herre længere.
Nemlig. Må jeg kalde dig onkel Joakim?
Du er en sød knægt. Men kom ikke for godt i gang.
Hvad skal du så lave på din første dag som dreng?
Lad mig sige det sådan -
I kan ikke fange mig!
Kommer du med os?
Gå du bare i forvejen.
Vi multimilliardærer morer os på egen vis.
Du der!
Sikke vi morer os. Jeg skulle til at gå. Farvel.
- Men det er bare byttepenge. - Jeg skal bytte rundt på dig, din tyv!
Stop de bukser.